Tuska 2017 - Perjantai
-
- Posts: 855
- Joined: Wed Jan 14, 2004 8:03 am
- Location: Vantaa
Tuska 2017 - Perjantai
Alkaa jo tuo Tuska lähestyä niin voi laittaa tämänkin tänne jo valmiiksi. Sään arvioiminen
ollut aika mielenkiintoista viime päivinä mutta näyttää rankkasateen uhka poistuneen ja suht
lämmintä tiedossa(ainakin nyt juuri).
Ainoa päivä tämä Pe milloin tulee käytyä. Täytyy sitten bändejä arvioida myöhemmin.
Pe artistit vielä tähän niin on helpompi sitten kommentoida kutakin
-Pe 30.6.
Sabaton, Devin Townsend Project, Suicidal Tendencies, Mayhem, Wintersun, Insomnium, Brujeria, Anneke Van Giersbegen's Vuur, Barathrum, Baptism, Trap Them, Kohti Tuhoa, Ratface, Rotten Sound, Brother Firetribe, Pekko Käppi & KHHL
ollut aika mielenkiintoista viime päivinä mutta näyttää rankkasateen uhka poistuneen ja suht
lämmintä tiedossa(ainakin nyt juuri).
Ainoa päivä tämä Pe milloin tulee käytyä. Täytyy sitten bändejä arvioida myöhemmin.
Pe artistit vielä tähän niin on helpompi sitten kommentoida kutakin
-Pe 30.6.
Sabaton, Devin Townsend Project, Suicidal Tendencies, Mayhem, Wintersun, Insomnium, Brujeria, Anneke Van Giersbegen's Vuur, Barathrum, Baptism, Trap Them, Kohti Tuhoa, Ratface, Rotten Sound, Brother Firetribe, Pekko Käppi & KHHL
-
- Posts: 1165
- Joined: Tue Apr 22, 2003 9:10 am
- Location: Turku, Helsinki
Re: Tuska 2017 - Perjantai
Setämies aloitti Tuskan mehustelun jo työpaikan lounaalla. Pääsin yllättämään duunikaverit boksin ulkopuolisella ajattelulla. Mitäs sulla tänään? Tavanomaisen lenkkeilyn, golfin ja kokkailun sijaan tämä kääkkä lähtee kesken työpäivän Suvilahteen. Konsultti goes crazy from the heat.
Yhden pysäkin matka rautatieasemalle ja sieltä vaihto Piritorille, jossa meininki kävi heti selväksi. Kaikki kännissä ja osa heistä ei ole tulossa Tuskaan. Seurasin mustanpuhuvia hahmoja rantaan ja sieltä festarialueen portille. Pressipassi kaulaan ja olo alkoi tuntua varsin tärkeältä. Eka kertaa Suvilahdessa Tuskan merkeissä. Aiemmat vietetty Kaisaniemessä. Suvilahdessa olin käynyt hipsterien kokoontumisajossa, ja sielläkin oli agendalla ainoastaan Pet Shop Boys, tuo hassujen setämiesten hittitehdas. Tästä illasta tulisi taatusti erilainen.
Hiekkaa lentää silmiin ja olo on heti jokseenkin kyrpiintynyt. Tätäkö tämä nyt taas on? Ei suinkaan, sillä pressipassiin kuuluu pääsy VIP-alueelle. Siellä on seesteinen meininki, hienot ravintolatilat ja posliiniastia. Vessassa siis. Tähän päälle viinibaari ja onpa joku virittänyt tekonurmea pikisen ja pölyisen tienoon tasoittamiseksi. Nappasin muodikkaan IPA- tai APA -oluen ja jäin odottelemaan Brother Firetriben keikan alkua.
Alkunauha käyntiin, bändin jätkät vuoron perään lavalle, viimeisenä Pekka Heino. Keikka alkaa uuden levyn avausbiisillä Help Is On The Way. Sen perään tutut hitit ja uutukaisen paras kappale, Shock. Basisti Jason Flinck soittaa sen peukulla. Hieno sävellys toimii jopa tuulen tuivertamilla festareilla. Emppu pyyhki hikeä ja puhaltelee, mutta soittaa tavattoman hienosti. Miten tuo on voinut pärjätä Etelä-Amerikan helteissä? Kaikkiaan hyvä setti ja juuri sitä, mitä lähdin hakemaan. Tästä eteenpäin kaikki on tätä paljon kyseltyä bonusta, kortilla tai ilman.
Takaisin paremman väen tiloihin helpottamaan oloa. Kaveri soittaa. Ovat puolisonsa kanssa kohta portilla. Teemme treffit ja päätämme lähteä syömään. Hän tuntee festarialueen salat ja tietää hyvän ruokaravintolan. Saamme pöydän ilman varausta ja alkujuomat tulevat eteen lähes kysymättä. Ei tämä voi olla Tuska? Tai edes Suomi? Tilaamme salaatit tiikeriravuilla, juomaksi hintaansa nähden yllättävän hyvää rieslingiä. Juomat ja ruoat tulevat kuten pitääkin. Tarjoilija käy useaan otteeseen kysymässä, tarvitaanko lisää juomaa ja onko kaikki muuten hyvin. Uskomatonta.
Ei auta mussuttaa, vaikka mieli tekisi jäädä. Kaveri haluaa nähdä Brujerian, jonka lausumisesta en menisi takuuseen. Eikä mene bändin lavalle spiikannut Jone Nikulakaan. Kovaa vääntöä, uunoturhapuron espanjaa ja vittuilua Donald Trumpille. Jossain vaiheessa lavalle pöllähtää… hmm… vakuuttavan näköinen nainen. Käsivarsiin on töhritty ”Fuck” ja ”Trump”. Haluaisin kuukahtaa näihin käsiin. Okei, se muuri taisi olla huono läppä. Olikohan Nick Barker rummuissa vai kuka lienee, mutta tanner tömisi ja aitaa kaatui.
Pakollinen breikki, pieni tankkaus ja odottelemaan illan aktia, jonka minäkin muistan nuoruusvuosilta. Siitä on siis todella kauan. Suicidal Tendencies oli tuolloin skeittispeedin maineessa. Taitoa ja kaahausta ilman melodiaa. Mikään ei ole suuremmin muuttunut. Tunnistan avausbiisin mutta en silti lähde mukaan ilotteluun. Lompardo kannuttaa maineensa mukaisesti, bändi paahtaa settinsä läpi ja kutsuu lopussa lavalle tolkuttoman lauman eturivin faneja. Siis lava on aivan täynnä! Hieno näky, mitä on pakko arvostaa kympillä. Tätä on heavy ja se kuuluisa brotherhood.
Tässä vaiheessa himmaamme. Ei Sabatonin sotahevi yhtä miestä kaipaa. Lähden saattamaan pariskuntaa hotellille ja jatkan sieltä Turkuun. Junassa nautin lihapullia ja olutta. Molemmat purkkitavaraa. Selitän itselleni, että tankkaus on erittäin tärkeää, sillä huomenna pitää pelata golfia ja juosta kympin lenkki. Setämiehen elämä on toisinaan yhtä tuskaa. Hieno festari, hyvää seuraa ja iso kiitos Imperiumin väelle. Koetan vääntäytyä mestoille sunnuntaina.
Yhden pysäkin matka rautatieasemalle ja sieltä vaihto Piritorille, jossa meininki kävi heti selväksi. Kaikki kännissä ja osa heistä ei ole tulossa Tuskaan. Seurasin mustanpuhuvia hahmoja rantaan ja sieltä festarialueen portille. Pressipassi kaulaan ja olo alkoi tuntua varsin tärkeältä. Eka kertaa Suvilahdessa Tuskan merkeissä. Aiemmat vietetty Kaisaniemessä. Suvilahdessa olin käynyt hipsterien kokoontumisajossa, ja sielläkin oli agendalla ainoastaan Pet Shop Boys, tuo hassujen setämiesten hittitehdas. Tästä illasta tulisi taatusti erilainen.
Hiekkaa lentää silmiin ja olo on heti jokseenkin kyrpiintynyt. Tätäkö tämä nyt taas on? Ei suinkaan, sillä pressipassiin kuuluu pääsy VIP-alueelle. Siellä on seesteinen meininki, hienot ravintolatilat ja posliiniastia. Vessassa siis. Tähän päälle viinibaari ja onpa joku virittänyt tekonurmea pikisen ja pölyisen tienoon tasoittamiseksi. Nappasin muodikkaan IPA- tai APA -oluen ja jäin odottelemaan Brother Firetriben keikan alkua.
Alkunauha käyntiin, bändin jätkät vuoron perään lavalle, viimeisenä Pekka Heino. Keikka alkaa uuden levyn avausbiisillä Help Is On The Way. Sen perään tutut hitit ja uutukaisen paras kappale, Shock. Basisti Jason Flinck soittaa sen peukulla. Hieno sävellys toimii jopa tuulen tuivertamilla festareilla. Emppu pyyhki hikeä ja puhaltelee, mutta soittaa tavattoman hienosti. Miten tuo on voinut pärjätä Etelä-Amerikan helteissä? Kaikkiaan hyvä setti ja juuri sitä, mitä lähdin hakemaan. Tästä eteenpäin kaikki on tätä paljon kyseltyä bonusta, kortilla tai ilman.
Takaisin paremman väen tiloihin helpottamaan oloa. Kaveri soittaa. Ovat puolisonsa kanssa kohta portilla. Teemme treffit ja päätämme lähteä syömään. Hän tuntee festarialueen salat ja tietää hyvän ruokaravintolan. Saamme pöydän ilman varausta ja alkujuomat tulevat eteen lähes kysymättä. Ei tämä voi olla Tuska? Tai edes Suomi? Tilaamme salaatit tiikeriravuilla, juomaksi hintaansa nähden yllättävän hyvää rieslingiä. Juomat ja ruoat tulevat kuten pitääkin. Tarjoilija käy useaan otteeseen kysymässä, tarvitaanko lisää juomaa ja onko kaikki muuten hyvin. Uskomatonta.
Ei auta mussuttaa, vaikka mieli tekisi jäädä. Kaveri haluaa nähdä Brujerian, jonka lausumisesta en menisi takuuseen. Eikä mene bändin lavalle spiikannut Jone Nikulakaan. Kovaa vääntöä, uunoturhapuron espanjaa ja vittuilua Donald Trumpille. Jossain vaiheessa lavalle pöllähtää… hmm… vakuuttavan näköinen nainen. Käsivarsiin on töhritty ”Fuck” ja ”Trump”. Haluaisin kuukahtaa näihin käsiin. Okei, se muuri taisi olla huono läppä. Olikohan Nick Barker rummuissa vai kuka lienee, mutta tanner tömisi ja aitaa kaatui.
Pakollinen breikki, pieni tankkaus ja odottelemaan illan aktia, jonka minäkin muistan nuoruusvuosilta. Siitä on siis todella kauan. Suicidal Tendencies oli tuolloin skeittispeedin maineessa. Taitoa ja kaahausta ilman melodiaa. Mikään ei ole suuremmin muuttunut. Tunnistan avausbiisin mutta en silti lähde mukaan ilotteluun. Lompardo kannuttaa maineensa mukaisesti, bändi paahtaa settinsä läpi ja kutsuu lopussa lavalle tolkuttoman lauman eturivin faneja. Siis lava on aivan täynnä! Hieno näky, mitä on pakko arvostaa kympillä. Tätä on heavy ja se kuuluisa brotherhood.
Tässä vaiheessa himmaamme. Ei Sabatonin sotahevi yhtä miestä kaipaa. Lähden saattamaan pariskuntaa hotellille ja jatkan sieltä Turkuun. Junassa nautin lihapullia ja olutta. Molemmat purkkitavaraa. Selitän itselleni, että tankkaus on erittäin tärkeää, sillä huomenna pitää pelata golfia ja juosta kympin lenkki. Setämiehen elämä on toisinaan yhtä tuskaa. Hieno festari, hyvää seuraa ja iso kiitos Imperiumin väelle. Koetan vääntäytyä mestoille sunnuntaina.
Last edited by Munamankeli on Mon Jul 03, 2017 8:53 am, edited 1 time in total.
-
- Posts: 200
- Joined: Sun Aug 25, 2002 10:05 am
- Location: Helsinki
Re: Tuska 2017 - Perjantai
Edelliseen kirjoitukseen viitaten olen huomannut muutoksen festariarvioihin. Pressipassi kaulassa käydään kattomassa 3 bändiä ja sitten kehutaan ruokaa, palvelua ja yleistä heviveli meininkiä. Ei ole festareissa enää kyse niinkään musiikissa vaan hanhenmaksapalleroissa ja kanssaihmisten tuomasta fiiliksestä. En sano että siinä mitään väärää. Itselle se musiikki ollut aina se ykkösjuttu ja varmaan järjestäjillekkin aikaisemmin. Ennen jos toimittaja olisi tullut paikalle ja lähtenyt ekojen bändien jälkeen menee niin olisi voinut vaan haaveilla pressipasseista jatkossa.
-
- Posts: 10667
- Joined: Wed Aug 28, 2002 5:10 pm
- Location: Oulu (Rollo)
Re: Tuska 2017 - Perjantai
^ jep, tyhjää paskaa; musiikki on tärkeintä ja siitä sen tekstin pitäisi olla.
-
- Posts: 2859
- Joined: Wed Aug 28, 2002 7:11 am
- Location: Helsinki
- Contact:
Re: Tuska 2017 - Perjantai
Alueen uudistus ihan ok, uusi hengailu-alue jees ja Laplandia vodka kojulta hyvää shottia ja drinksua. Ison olutalueen puolitus muuten ok, mutta vain yksi palautuspiste, jossa vittu yksi työntekijä ja pitkä ja hidas jono, miksei nyt sinne toisellekin ulostulolle voi sitä laittaa?
Wintersunia jaksoi pari biisiä, kun samat kuultu jo liian usein, no Jari oli luopunut skitan soitosta muuten sitä samaa kun ennenkin, kai sieltä joku uusi biisikin tuli.
Brujeria oli todella kova, äijät vetää flamencoa ja räyhää! Shane Embury veti mahtavasti tutulla tyylillään ja vieraileva vokalisti misu oli kyllä mainio. Faneja taisi tulla monista tuon keikan jälkeen.
Barathrumin veti hyvää settiä sen mitä tuli ylitäydessä hallissa katsottua. Devinin musa kyllä liian junnaavaa mutta menihän tuo oluen nauttimisen taustalla. Mayhemistä en tiennytkään, että vetävät tuollaista rituaalisettiä, ei uponnut kyllä yhtään. Sabatonin pari biisiä ja kotiin, kun sekin jo liian monesti nähty vaikka ok live orkka onkin.
Wintersunia jaksoi pari biisiä, kun samat kuultu jo liian usein, no Jari oli luopunut skitan soitosta muuten sitä samaa kun ennenkin, kai sieltä joku uusi biisikin tuli.
Brujeria oli todella kova, äijät vetää flamencoa ja räyhää! Shane Embury veti mahtavasti tutulla tyylillään ja vieraileva vokalisti misu oli kyllä mainio. Faneja taisi tulla monista tuon keikan jälkeen.
Barathrumin veti hyvää settiä sen mitä tuli ylitäydessä hallissa katsottua. Devinin musa kyllä liian junnaavaa mutta menihän tuo oluen nauttimisen taustalla. Mayhemistä en tiennytkään, että vetävät tuollaista rituaalisettiä, ei uponnut kyllä yhtään. Sabatonin pari biisiä ja kotiin, kun sekin jo liian monesti nähty vaikka ok live orkka onkin.
-
- Posts: 1165
- Joined: Tue Apr 22, 2003 9:10 am
- Location: Turku, Helsinki
Re: Tuska 2017 - Perjantai
Oli kyllä varsin hyvä. En tiennyt bändistä mitään, mutta kaverini hehkutti ja halusi nähdä koko keikan. Se kannatti. En ehkä levyltä kuuntelisi, mutta livenä toimi mainiosti. Jotenkin siinä oli sellainen menevä rytmi kaiken kaahauksen keskellä. Samanlainen letkeän brutaali fiilis tuli SYL:n keikalla noin kymmenen vuotta sitten.Ice wrote: Brujeria oli todella kova, äijät vetää flamencoa ja räyhää! Shane Embury veti mahtavasti tutulla tyylillään ja vieraileva vokalisti misu oli kyllä mainio. Faneja taisi tulla monista tuon keikan jälkeen.
PS
Sitä jaksaa keski-ikäisenä yllättyä, kun festareilla saa kylmiä juomia ja lämmintä ruokaa. Aiemmin se oli toisinpäin, jos ruokaa sai lainkaan. Toki silloin päähuomio oli bändeissä, joista osan näki ensimmäistä kertaa elämässään.
-
- Posts: 1133
- Joined: Fri Aug 23, 2002 4:56 am
- Location: Pohjois-Espoo
Re: Tuska 2017 - Perjantai
Viimeiset kolme kuukautta ovat olleet melkoisen stressaavaa aikaa meikäläisen perheen elämässä asunnon myynnin takia. Alkuviikosta saatiin vihdoin tarjous ja juuri perjantaina sen ehtona ollut kosteusmittaus tehtiin, eikä mitään poikkeavaa löytynyt. Liekö sitten joku stressinlaukeamisreaktio, mutta vedin näköjään sen verran komiat lärvätsalo gougout perjantaina, että kykenin näkemään vain Devinin ja Sabatonin, jotka sitten olivatkin loistavia kumpikin. Sabaton jakaa kovasti mielipiteitä ja osalle tuntuu olevan kunnia-asia vihata bändiä, mutta ihan hyvin näytti kaksitoistatuhatpäiseen yleisöön uppoavan. Aluehan on siis suurentunut kolmanneksella, mutta silti siellä oli porukkaa aivan helvetisti perjantainahan tehtiin yleisöennätys, joka meni heti lauantaina rikki. Siitä lisää myöhemmin.
-
- Posts: 58
- Joined: Mon Nov 09, 2015 8:31 am
Re: Tuska 2017 - Perjantai
Katselin perjantaina ennen festareille menoa, että kylläpäs on Shane Emburyn näköinen tyyppi. Hiippaili hotellini lähistöllä.Ice wrote: Brujeria oli todella kova, äijät vetää flamencoa ja räyhää! Shane Embury veti mahtavasti tutulla tyylillään ja vieraileva vokalisti misu oli kyllä mainio. Faneja taisi tulla monista tuon keikan jälkeen.
Rotten Soundin grindauksen aikana samainen herrasmies seurasi keikkaa lavan sivulla, jolloin mieleen tuli, että ehkä kyseessä onkin aito asia eikä mikään kaksoiskappale. Brujeriaan en ole koskaan tarkemmin huomiota kiinnittänyt, eikä ollut hajuakaan, että mies soittaa yhtyeessä. Aina oppii uutta.
-
- Posts: 2
- Joined: Wed May 31, 2017 5:38 am
Re: Tuska 2017 - Perjantai
Anneke Van Giersbergen's Vruum ehdin viimeiset kolme neljännestä näkemään ja oli ihanata nähdä ja kuulla tuo ihana nainen viimein elävänä.. <3 Soittivat kax vanhaa Gatheringin biisiä myös! Suicidal Tendencies jaxoi paahtaa oikein hyvin ja viihdytti, vaikka U Can't Bring Me Down jäi kuulematta.
Mayhemin musiikkiin oli ensimmäinen kosketus itsellä, mutta hieno ja varsin hyvänkuuloinen show oli bändillä kyllä!
Mayhemin musiikkiin oli ensimmäinen kosketus itsellä, mutta hieno ja varsin hyvänkuuloinen show oli bändillä kyllä!
-
- Posts: 77
- Joined: Sun Sep 04, 2016 8:17 am
Re: Tuska 2017 - Perjantai
Perjantaina saavuimme kaverin kanssa pelipaikalle suhteellisen myöhään matkan keston sekä yleisen sähläämisen (hotelli, auton parkkeeraus, kaljat) vuoksi, joten alunperin suunniteltu Anneke Van Giersbergen's VUURin katsominen jäi tällä kertaa välistä. Tuttava tosin kehui keikkaa äärimmäisen kovaksi, joten seuraavaa kertaa odottaen...
Saavuimme paikalle pienissä kaljapöhinöissä seuraamaan Brujeriaa, joka musiikillisesti ei iskenyt, mutta meininki oli äärimmäisen kova sekä lavalla, että yleisön joukossa. Varmasti sai monia uusia faneja, mutta itse en kyllä lukeudu näihin.
Suicidal Tendencies valtasi seuraavaksi päälavan. Aiemmin tuli käytyä bändi katsomassa Porisperessä ja kyllä se bändi siellä paremmin maittoi. Tosin paska ilma ja kaljaväsymys saattoivat vaikuttaa asiaan, mutta ei oikein lähtenyt. Keikan aloittanut You Can't Bring Me Down toimi väkevänä aloituksena, mutta sen jälkeen jotenkin vain lässähti. Pienemmällä lavalla tämä toimi itselleni paremmin. Lompardo on kyllä mies paikallaan, paras muusikko koko porukasta. Siitä pisteet!
War Inside My Headin jälkeen suuntasimme merkkari-kojulle katsomaan tarjontaa. Mukaan tarttui hieno Devin Townsend Project-paita. Soilworkin paitaa metsästin tuloksetta ja Mastodonin paidat totesin jälleen helvetin rumiksi. Miten kehtaa noin rumia paitoja painattaa?! Insomniumin ajan kittasimme kaljaa ja nautimme tunnelmasta. Ruokapaikat siirretty mielestäni parempaan paikkaan. Lokit keskittyivät hyvin pois keikka-alueelta.
Sitten itselleni päivän pääesiintyjä: Devin Townsend Project. Edellisestä keikasta on jo muutama vuosi, joten nälkä on ehtinyt jo kasvaa. Keikka alkoi terävästi Rejoice-kipaleella Anneken kera. Ajattelinkin, ettei voi olla sattumaa, että Devin ja Anneke esiintyivät samana päivänä! Uusi levy oli hyvin edustettuna ja kappaleet toimivat. Offer Your Light olisi ollut erinomainen lisä settiin! Vahvasti proge-painoitteinen, mikä ehkä söi hieman yleisön tunnelmaa, muttei itseäni haitannut. Itse odotin Ziltoid Goes Home-kipaletta, mikä tällä kiertueella on viihtynyt settilistassa hyvin, mutta jäi tällä kertaa kuulematta. Spessuna toimi huikea Ih-Ah Anneken ja Devinin duettona. Loppuun uuden levyn proge-makupala Higher, joka avautui livenä itselle. Levyltä kuunneltuna jäänyt jotenkin varjoon. Tämä keikka jätti vielä pienen nälän. Hyvä näin, voisi lähteä katsomaan Deviniä taas omalle keikalle.
Devinin jälkeen siirryimme seuraamaan Inferno-lavalla riehuvaa Trap Themiä kaverin suosituksesta, enkä kadu. Trap Them soitti erittäin väkevän keikan, josta ei nopeutta, vihaa ja hikeä puuttunut. Tätä odotan uudestaan Tuskaan seuraavina vuosina.
Mayhemin päristellessä saatanallista meininkiään päätimme virtsatauon jälkeen tutustumaan levyliikkeen (kalliiseen) tarjotaan, josta ei mielenkiinnosta huolimatta tarttunut mitään mukaan. Oliko levyliike Äxä vai joku muu, voiko joku viisaampi valaista?
Päivän päättävälle Sabatonille ei ollut mitään odotuksia useiden näkemisten jälkeen. Keikka alkoi tuttuun tapaan samalla fraasilla ja Ghost Divisionilla. Toimiihan tuo, mutta vähän yllätyksiä hei...
... ja niitä saatiin. Joakim & Co. tajusivat vihdoin tarjota jotain erilaista Attero Dominatuksen ja Screaming Eaglen tahtiin. Ja ai että, kun ne toimivat! Loppukeikka meni parhaimpien biisien tahtiin (paitsi Swedish Pagans. Paska biisi, eikä muuksi muutu). Oivana lisänä toimi taustalla pyörineet videot, jotka siivittivät hyvin kappaleiden maailmaan ja toimivat yleisökaraoken apuna. Kaveri huomautti muutamista virheistä videoilla, kuten ammutusta luodista, joka oli patruunassa kiinni. Pikkujuttuja, mutta silti...
Settilista oli hyvin mietitty, vaikka samat kappaleet sieltä tulee joka kerta. Onneksi olivat vaihtaneet paikkoja, kuten keikan päättänyt To Hell And Back, joka yllätti päätöskappaleena. Sen toimivuudesta illan viimeisenä voi olla montaa mieltä.
Alkuperäinen suunnitelmamme (jatkoklubille siirtyminen) ei toteutunut laskuhumalan, nälän ja kylmyyden viemällä voiton taistelukaksikostamme ja siiryimme hotellin hoiviin. Hyvä viikonlopun aloitus tosin oli ja uudella tarmolla lauantaihin.
Saavuimme paikalle pienissä kaljapöhinöissä seuraamaan Brujeriaa, joka musiikillisesti ei iskenyt, mutta meininki oli äärimmäisen kova sekä lavalla, että yleisön joukossa. Varmasti sai monia uusia faneja, mutta itse en kyllä lukeudu näihin.
Suicidal Tendencies valtasi seuraavaksi päälavan. Aiemmin tuli käytyä bändi katsomassa Porisperessä ja kyllä se bändi siellä paremmin maittoi. Tosin paska ilma ja kaljaväsymys saattoivat vaikuttaa asiaan, mutta ei oikein lähtenyt. Keikan aloittanut You Can't Bring Me Down toimi väkevänä aloituksena, mutta sen jälkeen jotenkin vain lässähti. Pienemmällä lavalla tämä toimi itselleni paremmin. Lompardo on kyllä mies paikallaan, paras muusikko koko porukasta. Siitä pisteet!
War Inside My Headin jälkeen suuntasimme merkkari-kojulle katsomaan tarjontaa. Mukaan tarttui hieno Devin Townsend Project-paita. Soilworkin paitaa metsästin tuloksetta ja Mastodonin paidat totesin jälleen helvetin rumiksi. Miten kehtaa noin rumia paitoja painattaa?! Insomniumin ajan kittasimme kaljaa ja nautimme tunnelmasta. Ruokapaikat siirretty mielestäni parempaan paikkaan. Lokit keskittyivät hyvin pois keikka-alueelta.
Sitten itselleni päivän pääesiintyjä: Devin Townsend Project. Edellisestä keikasta on jo muutama vuosi, joten nälkä on ehtinyt jo kasvaa. Keikka alkoi terävästi Rejoice-kipaleella Anneken kera. Ajattelinkin, ettei voi olla sattumaa, että Devin ja Anneke esiintyivät samana päivänä! Uusi levy oli hyvin edustettuna ja kappaleet toimivat. Offer Your Light olisi ollut erinomainen lisä settiin! Vahvasti proge-painoitteinen, mikä ehkä söi hieman yleisön tunnelmaa, muttei itseäni haitannut. Itse odotin Ziltoid Goes Home-kipaletta, mikä tällä kiertueella on viihtynyt settilistassa hyvin, mutta jäi tällä kertaa kuulematta. Spessuna toimi huikea Ih-Ah Anneken ja Devinin duettona. Loppuun uuden levyn proge-makupala Higher, joka avautui livenä itselle. Levyltä kuunneltuna jäänyt jotenkin varjoon. Tämä keikka jätti vielä pienen nälän. Hyvä näin, voisi lähteä katsomaan Deviniä taas omalle keikalle.
Devinin jälkeen siirryimme seuraamaan Inferno-lavalla riehuvaa Trap Themiä kaverin suosituksesta, enkä kadu. Trap Them soitti erittäin väkevän keikan, josta ei nopeutta, vihaa ja hikeä puuttunut. Tätä odotan uudestaan Tuskaan seuraavina vuosina.
Mayhemin päristellessä saatanallista meininkiään päätimme virtsatauon jälkeen tutustumaan levyliikkeen (kalliiseen) tarjotaan, josta ei mielenkiinnosta huolimatta tarttunut mitään mukaan. Oliko levyliike Äxä vai joku muu, voiko joku viisaampi valaista?
Päivän päättävälle Sabatonille ei ollut mitään odotuksia useiden näkemisten jälkeen. Keikka alkoi tuttuun tapaan samalla fraasilla ja Ghost Divisionilla. Toimiihan tuo, mutta vähän yllätyksiä hei...
... ja niitä saatiin. Joakim & Co. tajusivat vihdoin tarjota jotain erilaista Attero Dominatuksen ja Screaming Eaglen tahtiin. Ja ai että, kun ne toimivat! Loppukeikka meni parhaimpien biisien tahtiin (paitsi Swedish Pagans. Paska biisi, eikä muuksi muutu). Oivana lisänä toimi taustalla pyörineet videot, jotka siivittivät hyvin kappaleiden maailmaan ja toimivat yleisökaraoken apuna. Kaveri huomautti muutamista virheistä videoilla, kuten ammutusta luodista, joka oli patruunassa kiinni. Pikkujuttuja, mutta silti...
![Rolling Eyes :roll:](./images/smilies/icon_rolleyes.gif)
Settilista oli hyvin mietitty, vaikka samat kappaleet sieltä tulee joka kerta. Onneksi olivat vaihtaneet paikkoja, kuten keikan päättänyt To Hell And Back, joka yllätti päätöskappaleena. Sen toimivuudesta illan viimeisenä voi olla montaa mieltä.
Alkuperäinen suunnitelmamme (jatkoklubille siirtyminen) ei toteutunut laskuhumalan, nälän ja kylmyyden viemällä voiton taistelukaksikostamme ja siiryimme hotellin hoiviin. Hyvä viikonlopun aloitus tosin oli ja uudella tarmolla lauantaihin.
-
- Posts: 221
- Joined: Thu Aug 16, 2007 11:33 am
Re: Tuska 2017 - Perjantai
Keltainen jäänsärkijäRockman wrote:Oliko levyliike Äxä vai joku muu, voiko joku viisaampi valaista?
-
- Posts: 261
- Joined: Fri Aug 23, 2002 2:30 pm
- Location: Hellsinki
Re: Tuska 2017 - Perjantai
Perjantai oli oikein antoisa päivä.
Rotten Sound on aina livenä kova, mutta logistisista järjestelyistä johtuen se jäi nyt välistä. Saavuin siis paikalle Brother Firetriben aloitellessa settiään. Kovin nihkeästi alkoi Tuska tällä kertaa kun tuuli toiversi hiekkaa päin pärstää ja alueuudistuksen myötä köyhän miehen kalja-aluetta oli näköjään siirretty kauemmaksi päälavasta. Siinä välissä ihmiset vielä jonottivat merkkarikojulla estäen suoran näköyhteyden lavalle. Veli Paloheimo heitti joka tapauksessa mallikkaan hittikavalkaadin ja heti toisena biisinä uusi kesähitti Indelible Heroes. Kalifornian aurinko oli tilattu keikan ajaksi, mutta ainoastaan vikan biisin aikana pilviverho vähän raotti näkymää valopalloon. Elättelin jo toiveita, että ehkäpä tänään rupeaisi vielä paistamaan, vaan eipä ruvennut ja keli pysyi yrmeänä koko päivän.
Telttalavan sen sijaan valaisi karismallaan Rouva Aurinkoinen. Minähän diggaan vaikka Anneke piereskilisi ukkonooaa, mutta Vuurin biisit eivät ole läheskään samalla viivalla The Gathering -helmien kanssa. Ennakkoon olin kuullut ainoastaan yhden uuden biisin ja siitä puski läpi tietynlainen yliyrittäminen, kun Anneken edellisestä täysipainoisesta metallialbumista (Nighttime Birds) on jo 20 vuotta. Uudessa bändissä ei ole ketään Rene Ruttenin tai Devin Townsendin kaltaista biisinikkaria, joten odotukset tulevaa levyä kohtaan ovat maltilliset, niin valloittava kuin rouva van Giersbergen onkin. Keikan kohokohtana oli tietysti 2 biisiä The Gatheringia, joista Nighttime Birds kostutti jo vähän silmiä, mutta Strange Machinen tilalla olisi voinut olla jotain muuta, Anneke kun esitti tuon biisin täällä myös pari vuotta sitten Sirensin kanssa. Ei sentään onneksi mitään The Earth Is My Witnessiä tullut, koska se ei ole lasten katseltavaa kun iso mies rupeaa pillittämään.
Wintersun oli ihan hyvää soundtrackia nenän kaivelulle, sierainteni sisältö tosin kiinnosti musaa enemmän. Näytti tuosta sentään joku diggaavan, joten kova meno!
Takaisin asiaan päästiin heti kun parilla britillä vahvistettu mehikaanolauma kömpi telttalavalle. Brujeria ei ole tietääkseni aikaisemmin esiintynyt Suomessa, joten siitä heti Tuska-organisaatiolle jokavuotuinen kulttuuriteko palkinto. Tunnin setti sisälsi kauttaaltaan mukaansatempaavaa viihdykettä ja lukeutui ehdottomasti viikonlopun parhaimmistoon. Bändi leikittelee espanjan kielellä vähän samaan tapaan kuin Rammstein saksalla, jotta uunompikin tajuaa että missä mennään, vaikka ei kieltä yhtään tuntisikaan. Rumien ukkojen seassa moshaava vähäpukeinen mimmi ilahdutti myös silmää, joten tämä show miellytti useampaa aistia.
Suicidal Tendencien näin toisen kerran, edellinen 10 vuotta sitten samoissa kemuissa. Toimi silloin ja toimi nytkin kuin junan vessa, koko viikonlopun paras veto. Bändi pistää aina bileet pystyyn ja päästää yleisön lähelleen, kirjaimellisesti.
Insomniumia seuratessa alkoi taas armoton nenänkaivelu ja nyt ilma kulkee nokassa vitun hyvin!
Jäin näköjään kaivelemaan nenää vähän liian pitkään, sillä kesken Barathrumin keikan ei enää ollut asiaa täyteen ahdattuun kattilahalliin. Kansa tykkää Barathrumista kuin hullu puurosta, joten seuraavan kerran bändi on syytä buukata päälavalle, 1999 toimi siellä niin esimerkillisesti!
Devin Townsend oli ihan ookoo, mutta jo tarpeeksi monta kertaa nähty, Annekea ei sen sijaan voi koskaan nähdä liikaa. Parhaimmalta levyltä eli Biomechilta ei tainnut tulla mitään, mutta Deadhead kuulostaa aina komealta.
Mayhemin todistin vasta ensimmäistä kertaa livenä ja mikäs sen parempaa kuin heti Mysteriis kannesta kanteen. Setin puolivälissä rupesi kuitenkin väsy painamaan jaloissa, joten lampsin himaan.
Sabatonia en voinut enää jäädä katsomaan kun en muistanut laittaa maastohousuja päälle.
Rotten Sound on aina livenä kova, mutta logistisista järjestelyistä johtuen se jäi nyt välistä. Saavuin siis paikalle Brother Firetriben aloitellessa settiään. Kovin nihkeästi alkoi Tuska tällä kertaa kun tuuli toiversi hiekkaa päin pärstää ja alueuudistuksen myötä köyhän miehen kalja-aluetta oli näköjään siirretty kauemmaksi päälavasta. Siinä välissä ihmiset vielä jonottivat merkkarikojulla estäen suoran näköyhteyden lavalle. Veli Paloheimo heitti joka tapauksessa mallikkaan hittikavalkaadin ja heti toisena biisinä uusi kesähitti Indelible Heroes. Kalifornian aurinko oli tilattu keikan ajaksi, mutta ainoastaan vikan biisin aikana pilviverho vähän raotti näkymää valopalloon. Elättelin jo toiveita, että ehkäpä tänään rupeaisi vielä paistamaan, vaan eipä ruvennut ja keli pysyi yrmeänä koko päivän.
Telttalavan sen sijaan valaisi karismallaan Rouva Aurinkoinen. Minähän diggaan vaikka Anneke piereskilisi ukkonooaa, mutta Vuurin biisit eivät ole läheskään samalla viivalla The Gathering -helmien kanssa. Ennakkoon olin kuullut ainoastaan yhden uuden biisin ja siitä puski läpi tietynlainen yliyrittäminen, kun Anneken edellisestä täysipainoisesta metallialbumista (Nighttime Birds) on jo 20 vuotta. Uudessa bändissä ei ole ketään Rene Ruttenin tai Devin Townsendin kaltaista biisinikkaria, joten odotukset tulevaa levyä kohtaan ovat maltilliset, niin valloittava kuin rouva van Giersbergen onkin. Keikan kohokohtana oli tietysti 2 biisiä The Gatheringia, joista Nighttime Birds kostutti jo vähän silmiä, mutta Strange Machinen tilalla olisi voinut olla jotain muuta, Anneke kun esitti tuon biisin täällä myös pari vuotta sitten Sirensin kanssa. Ei sentään onneksi mitään The Earth Is My Witnessiä tullut, koska se ei ole lasten katseltavaa kun iso mies rupeaa pillittämään.
Wintersun oli ihan hyvää soundtrackia nenän kaivelulle, sierainteni sisältö tosin kiinnosti musaa enemmän. Näytti tuosta sentään joku diggaavan, joten kova meno!
Takaisin asiaan päästiin heti kun parilla britillä vahvistettu mehikaanolauma kömpi telttalavalle. Brujeria ei ole tietääkseni aikaisemmin esiintynyt Suomessa, joten siitä heti Tuska-organisaatiolle jokavuotuinen kulttuuriteko palkinto. Tunnin setti sisälsi kauttaaltaan mukaansatempaavaa viihdykettä ja lukeutui ehdottomasti viikonlopun parhaimmistoon. Bändi leikittelee espanjan kielellä vähän samaan tapaan kuin Rammstein saksalla, jotta uunompikin tajuaa että missä mennään, vaikka ei kieltä yhtään tuntisikaan. Rumien ukkojen seassa moshaava vähäpukeinen mimmi ilahdutti myös silmää, joten tämä show miellytti useampaa aistia.
Suicidal Tendencien näin toisen kerran, edellinen 10 vuotta sitten samoissa kemuissa. Toimi silloin ja toimi nytkin kuin junan vessa, koko viikonlopun paras veto. Bändi pistää aina bileet pystyyn ja päästää yleisön lähelleen, kirjaimellisesti.
Insomniumia seuratessa alkoi taas armoton nenänkaivelu ja nyt ilma kulkee nokassa vitun hyvin!
Jäin näköjään kaivelemaan nenää vähän liian pitkään, sillä kesken Barathrumin keikan ei enää ollut asiaa täyteen ahdattuun kattilahalliin. Kansa tykkää Barathrumista kuin hullu puurosta, joten seuraavan kerran bändi on syytä buukata päälavalle, 1999 toimi siellä niin esimerkillisesti!
Devin Townsend oli ihan ookoo, mutta jo tarpeeksi monta kertaa nähty, Annekea ei sen sijaan voi koskaan nähdä liikaa. Parhaimmalta levyltä eli Biomechilta ei tainnut tulla mitään, mutta Deadhead kuulostaa aina komealta.
Mayhemin todistin vasta ensimmäistä kertaa livenä ja mikäs sen parempaa kuin heti Mysteriis kannesta kanteen. Setin puolivälissä rupesi kuitenkin väsy painamaan jaloissa, joten lampsin himaan.
Sabatonia en voinut enää jäädä katsomaan kun en muistanut laittaa maastohousuja päälle.
-
- Posts: 171
- Joined: Thu Jan 22, 2015 8:51 am